Александър Пушкин
На А. П. Керн

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

На А. П. Керн[0]

Аз помня чудното видение:

как ти пред мене прелетя,

като прекрасно мигновение,

като пречиста красота.

В скръбта на порив безнадежден,

в шума на светски суети,

звучеше в мен гласът ти нежен,

бленувах милите черти.

Летяха дни… Живот метежен

разпръсна прежните мечти,

забравих аз гласа ти нежен,

твойте божествени черти.

И в мойто мрачно заточение

течаха скучно час след час,

без божество, без вдъхновение,

без сълзи, без живот, без страст.

Душата трепна от вълнение:

и ти при мен пак долетя,

като бленувано видение,

като пречиста красота.

Сърцето бие в упоение

и, възроден, усещам аз

и божество, и вдъхновение,

и сълзи, и живот, и страст.

1825

[0] Стихотворението е посветено на Анна Петровна Керн (1800–1879), с която Пушкин има страстна, но недълготрайна връзка, а впоследствие — близко и вярно приятелство. Тези обстоятелства обясняват сюжета и смисъла на творбата.

Стихотворението е забележително по отношение на формата и композицията. В неговите 24 стиха се редуват само 4 римоформи, което допълнително, звуково, маркира сюжетните преходи, смяната на душевните състояния и т.н. (Никой от предишните български преводачи не си е дал труда да възпроизведе тази особеност.). ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.